Az amerikai gyarmatok.
A gyarmatokért folyó angol-francia háború harmadik éve
a kontinens feletti hatalomért.
Három férfi, egy eltűnőben lévő nemzedék fiai, útban vannak a határ felé
a Hudson folyótól nyugatra.
Az utolsó mohikán
Hello! John Cameron!
Alexandra, Tégy ki három újabb terítéket!
Chingachgook! Hogy vagy?
Az Élet Ura jól van, John.
Újabb év telt el.
- Hogy megy sorotok? - Megvagytok? Igen.
Nathaniel.
Hello, John.
- Látom, újabb területet tisztítottál meg. - Így van.
- Alexandra. - Isten hozott.
- Jack, hogy vagy? - Hello, Nathaniel.
- Hogy vagy? - Jól. Köszönöm.
Fiúk, merre csapdáztatok?
A Continentaltól nyugatra.
Miért van Uncas veletek?
Már meg kellett volna állapodnia egy asszony mellett, s családot alapítania.
Hey! Hey! Hey, Uncas, nézd!
Mohawk területet láttunk öt mérföldnyire feljebb a folyón.
- Az most Joseph Brandt földje. - Sok prémet gyűjtöttetek?
- Hát, eleget. De egyre kevesebb helyen lehet csapázni.
- Hol adtátok el a bőröket? Castletonban? - Schuylervilleben.
Schuylerville. A Hollandnak, ezüstért.
A franciák és az angolok dohánnyal és brandyvel akarnak fizetni.
Szóval, Jack? Mi újság errefelé?
A francia és az indián hadsereg dél felé tart Fort Carillonhoz...
hogy harcoljanak a britek ellen,
és én segítek a New York-i szabadcsapatokat toborozni a Korona számára.
És az itteniek részt fognak venni a háborúban?
Reggel meglátjuk. Ti merre tartotok?
Csapdázunk egész ősszel. A telet Can-tuck-ee-ban töltjük.
Találjatok egy delavárit beszélő asszonyt Uncas számára!
Azt mondja majd, "Te vagy az igazi!" És sok gyereket fog neki szülni.
Akkor lehet egy olyan gyereked mint én.
Soha! Túl erős vagy.
- Hamar megvénülnék mellette. - Ezt teszi az anyjával is.
John Cameron, köszönjük a vendéglátást.
A Mohawkok nem vitáznak a "fransziákkal".
Szőrmét adnak el a "fransziáknak".
Ha a"fransziák" odaadják a Huront, Ottawát,
Abenakit Mohawk földnek.
A Mohawkok harcolni fognak a "fransziákkal" és a Huronokkal.
A Twin Rivers és a Hat Nemzet Mohawkjai nevében szólok.
Őfelsége, II. Györgyl, nagyon hálás a támogatásukért.
- Mennyire kell felmenni a folyón? - A William Henry erődig.
Az több mint két nap út innen.
- Éppen annyi, hogy emlékeztessen, Franciaország az ellenségünk. - Franciaország a ti ellenségetek.
És amíg ott leszünk az erődbent, mi van, ha a franciák megtámadják az otthonainkat?
- Mi lesz akkor, hadnagy? - Az otthonaitokért,
a királyért, az országotokért!
Ezért kell nektek csatlakozni a harchoz!
Maga azt csinál a saját skalpjával, amit akar.
De ne mondja meg nekünk, hogy mit tegyünk a miénkkel.
Ön nevezi magát hazafinak?A Korona lojális alattvalójának?
Nem hívnám magam ilyen magasztos dolog alattvalójának.
Néhány dologgal egyet értek amit Nathaniel és John mondott,
de hiszem, hogy Anglia még mindig a feljebbvalónk.
Én a farmomon maradok.
Minden férfi, aki jön, a családját is hozhatja az erődbe velünk, míg vissza nem térhetnek.
Fiúk, azt hiszem...
elegen vagyunk, hogy kitöltsük a megyei sorozást,
s hogy ezt a harcot meg kell vívnunk.
De először meg kell állapodnunk Webb tábornokkal a feltételekről.
Elmegyünk Albanyba.
Vigyázz!
A brit hadseregben való szolgálatot nem kötjük feltételekhez!
Segítsen az embereimnek odakint a poggyásszal!
Ha nem engedélyezik, hogy hazatérjenek és megvédjék családjaikat, otthonaikat...
ha a franciák megtámadják a településeket,
semmiféle gyarmati milícia nem megy a William Henry erődbe.
Akkor erőszakkal fogják őket besorozni.
- Bármelyik sorköteles el tud rejtőzni. - Megtaláljuk őket.
- És ez hova vezetne? - Azokat az embereket meg fogjuk találni.
Nem tudom elképzelni Őfelségét, az ő jóakaratával,
hogy ártani lenne képes az Ő hű alattvalóinak...
akik családi fészküket,feleségüket és gyermekeiket védik.
Ez azt jelenti, hogy szabadon távozhatnak...
hogy megvédjék otthonaikat, ha a településeket megtámadnák?
Természetesen.
A gyarmati milícia a rendelkezésére áll, tábornok.
Duncan Heyward őrnagy jelentkezik, uram,
úton a William Henry erőd felé sürgős üzenetekkel.
- Remélem biztonságos volt az útja. - Igen.
És nem tapasztaltam annál meglepőbbet eddigi utamon Bristolból Albanyba...
aminek ma itt szemtanúja lettem.
És mi lenne az?
Hogy a Korona egyezkedik a szolgálat feltételeiről.
Nos, alapos okokat kell felhozni ezeknek a gyarmatiaknak, hogy bármibe belevágjanak.
Fárasztó, nemde? De errefelé már csak így van.
Azt hittem a brit politika a "Tedd a világot Angliává", uram.
Amint látom, a 35. gyalogos ezredben fog szolgálni a William Henry erődben...
Munro ezredes alatt.
Én a 60-asokat viszem az Edward erődbe.
Magyarázza el az őrnagynak, hogy nincs félnivalója...
ettől a de Montcalm márkitól a franciák tábornokától,
és hogy nincs nagy szükség a gyarmati milíciára,
mert a franciáknak úgysem természete a háborúskodás.
Az ő latinos kéjsóvárságuk...
amit a gall lustasággal vegyítenek,
azt eredményezi, hogy inkább esznek és szeretkeznek, mint harcolnak.
Megkérdezhetném, hogy Webb tábornoik úr nem hallott-e Munro ezredes lányairól?
Albanyban kellene találkoznunk, és nekem kéne őket az erődbe kísérnem, uram.
Hé, te ott! Ööö... Hogy is hív Munro téged?
A skót elkldte önnek...
az egyik Mohawk emberét, hogy odavezesse.
Magua.
A skót lányai...
A Poltroon-házban vannak.
A 60-asok egyik százada elkíséri önöket...
és Magua mutatja majd az utat.
Hajnalban. A tábornál, pontban hatkor. Ott találkozunk.
Majd én elintézem, uram.
Cora.
Duncan!
- Mennyi ideje van Albanyban? - Már napok óta.
- És ön?. - Most érkeztem.
Istenemre, jó újra látni önt.
Nem is tudom, mit mondjak, Duncan.
Alice és én csüngtünk magán és tiszteltük...
kicsiny gyermekkorunk óta.
Szívből kívánom, hogy másként lenne, de az érzéseim nem...
nem lépnek túl a barátság keretein.
Hát nem érti?
Tisztelet és barátság...
Nem elegendő alap egy férfinak és egy nőnek a házasságra?
És minden más idővel jöhet magától?!
- Vannak akik azt, mondják, így van. - Kik?
- Eugenie unokanővérem, az apám... - Hát, akkor, Cora...
A szívemben érzem, ha egybekelünk...
mi leszünk a legcsodálatosabb pár Londonban.
Biztos vagyok benne.
Miért nem hallgat azokra, akikben megbízik, az apjára,
hogy segítsenek eldönteni, mi a legjobb önnek?
Ha nem tud dönteni, rá kéne bíznia magát az ő ítéletükre.
És az enyémre.
Megfontolná ezt?
Kérem, fontolja meg!
Rendben.
- Igen, meg fogom. - Duncan!
Istenem, hát ön kész felnőtt!
-Reggel indulunk? - Igen, kisasszony.
Ma éjjel nem fogok tudni aludni. Micsoda kaland! Látott rézbőrűeket?
Párat.
Alig várom, hogy visszatérjek a Portman térre,
a vadonban szerzett élményeimmel.
- Ez annyira izgalmas, Duncan! - Veszélyes is lehet.
Nonszensz! A papa akkor nem kldött volna értnk.
- Kér teát? - Igen, köszönöm.
Alice?
- Nem pihenhetnénk lassan? - Természetesen.
Te, ott!
Vezető! hamarosan meg kell állnunk.
- A nők fáradtak. - Ne itt.
Két mérföld. Jobb víz. Ott megállunk.
Nem, álljunk meg itt, az előttünk lévő tisztáson!
Ha a hölgyek pihentek, továbbmegyünk. Érted?
Elnézést. Mit mnondtál?
Magua azt mondta, nagyon jól ért angol.
Felkészülni! Cél!
Kész!
Cél! Jobb szárny!
Aah!
Ne, Duncan!
Arra az esetre, ha jobban lő, mint ahogy dönt.
Aah!
A sebesültjeiknek meg kéne próbálni visszajutni Albanyba.
Nem bírnák az utat észak felé.
- Ahh! - Ne! Ne!
- Szükségünk van rájuk! - Miért hajtotta el a lovakat?
-Miért nem kérdezi meg őt magát? - Túl könnyű követni.
Mérföldekről hallani.
Keressen magának egy muskétát!
Mi a William Henry erődbe tartunk.
Elvezetjük magukat egészen az erődig.
De most tűnjünk innen, de gyorsan.
Hacsak nem akarja megvárni a következő erre járó Huron csapatot.
Vezető, szeretném megköszönni a segítségét.
- Milyen messze van mégt? - Egy éjszaka és még egy kevés.
- Úgy tűnik, leszakadtak rólunk. - Talán.
Lehet, hogy nem voltak egyedl. Az a huron törzsfőnök...
A vezető?Ő mohawk.
Nem mohawk. Huron.
Miért akarta megölni a lánytl?
- Hogy? - A sötét hajút.
Miss Cora Munrót? Megölni?
Soha nem láthatta azelőtt. Csak egy hete van itt.
Vérbosszú? Szégyen vagy sértést?
Természetesen nem!
Hogyhogy a közelben voltak?
Hadiösvényen voltak. Követtk őket.
Akkor a William Henry erődben szolgálnak?
- Nem. - Akkor az Edward erődben?
Nyugatra tartunk, Can-tuck-ee-ba.
De hiszen háború van! Hogy tarthatnak nyugat felé?
Nos, egy darabig észak felé haladunk, aztán hirtelen balra fordulunk.
Azt hittem, az összes nyomkereső a milíciában van.
A milícia fent harcol északon a franciákkal!
Én nem vagyok a maguk nyomkeresője. És biztosan nem vagyunk benne a milíciájukban.
Ottawa, két francia.
Mit mondott?
Tkrök,
szerszámok, a ruhák.
Minden bent maradt.
Nem vittek el semmit.
Gyorsan mozogtak.
Hadiösvény.
Gondoskodjunk róluk.
Így maradnak.
Bárkik legyenek, még ha idegenek is,
mindenképpen megérdemelnék a keresztény temetést.
- Nem hagyhatjuk így őket. - Menjnk, miss.
Nem! Már láttam háborút, uram,
de olyat nem, amit nők és gyerekek ellen vívtak volna.
Semmi sem kegyetlenebb az ön közönyénél.
Miss Munro,
nem voltak idegenek.
És úgy maradnak, ahogy vannak.
Miért nem temették el azokat az embereket?
Bárki, aki a nyomunkat követné, annak nyomát látná,...
hogy erre mentünk.
Jól ismerte őket?
Az érdekünkben tette, ezért elnézést kérek.
Félreértettem önt.
Várható volt.
- Az apám óvott... - Az apja?
Chingachgook. Óvott az olyan emberektől mint ön.
Ó, valóban?
Ne!
Miért fordultak vissza?
Temetkezési hely.
Hol van az igazi családja?
Egyszer eltemettek apámmal és nővéreimmel egytt.
Chingachgook megtalált két francia csapdavetővel, és felnevelt mint a sajátját.
Sajnálom.
Nem emlékszem rá. Alig két éves voltam.
Hogy tanult meg angolul?
Az apám elküldött Uncas-al Whee tiszteletes iskolájábam hogy...
megismerkedjünk mindkét világgal.
Miért laktak azok az emberek ilyen védtelen helyen?
Miután hét évig szolgáltak Virginiában, idejöttek...
mert egyedül a határvidék földje szerezhető meg a szegény emberek számára.
Ott nem függtek senkitől,
úgy élhettek,'ahogy nekik tetszett.
A nevük Cameron volt.
John és Alexandra Cameron.
Apám népe azt mondja, hogy a nap és az ő testvére,...
a hold születésénél, az anyjuk meghalt.
Így a nap odaadta testét a földnek,
S ebből származik minden élet.
És a tejcseppek a melléből hozták létre a csillagokat.
Azért vetette a csillagokat az égre, hogy emlékezzünk a lelkére.
Így ez lett a Cameron család sírboltja.
És a népemnek is, azt hiszem.
Igaza van, Mr. Poe.
Nem értjük, mi történik itt.
És nem úgy vannak a dolgok, ahogy azt képzeltem,
otthon Bostonban és Londonban.
- Sajnálom, hogy csalódást okoztam. - Nem, épp ellenkezőleg.
Sokkal jobban felkavarja az érzéseimet...
mint bármilyen fantáziálás lehetett volna.
A következő gerincen túl. Az erőd ott van a völgyben.
A hadsereg katonái vizet merítenek majd a folyóból,
tüzet raknak, és minden kényelmi igényüket kielégítik.
Alig várom, hogy lássam papát.
Aah!
Tűz!
Aah!
Nyissák ki!
- Duncan Heyward őrnagy vagyok. - Jeffrey Beams százados.
- Nem hittük volna, hogy átjutnak. - Menjnk Munrohoz.
Hello, fiúk!
Nathaniel!
Uncas! Azt hittük, hogy ti nem fogtok csatlakozni.
Nem is csatlakoztunk
Papa! Papa!
Alice! Cora! Miért vagytok itt?
És hol az ördögben van az erősítés?
Hívja ide Mr. Phelpst.
Üzentem, hogy maradjatok távol. Miért nem fogadtatok szót?
- Mikor? Hogyan? - A levelem.
- Nem!. Nem kaptunk semmilyen levelet! - Hogy?
- Három futárt küldtem Webbhez. - Egy Magua nevű meg is érkezett.
- Semmilyen üzenetet nem hozott. - Tud egyáltalán Webb az ostromról?
Uram, Webbnek fogalma sincs róla. Így nyilvánvalóan nem fog erősítést küldeni.
Mi történt önökkel?
- Megtámadtak a George Roadon. - De jól vagyunk.
Rendben vagytok?
- Igen. - Mi történik itt, Papa?
- Minden rendben lesz, kislányoml. - Ez a Magua vitt minket bele.
18-an meghaltak. Ezek az emberek jöttek a segítségünkre. Ők vezettek ide.
Köszönöm. Szükségük van valamire?
- Jól jönne némi lőporszaru a raktárukból. - És némi élelem.
Az adósuk vagyok.
- Miss Cora, hogy van? - Hello, Mr. Phelps.
Mrs. McCann szerez nektek száraz ruhákat.
Köszönöm.
Menj a nővéreddel, Alice!
Minden rendben lesz, lányom.
Minden rendben lesz.
Érdeklődhetnék, hogy hogy állnak a dolgok, uram,
miután láttam, a franciákat mozgolódni a hegygerincről?
Az a helyzet, hogy nagyobbak a fegyvereik, és több is van nekik.
Mi behúzzuk a nyakunkat, miközben ők napi 30 yarddal közelebb ássák magukat.
Amikor a sáncaik elérik a 200 yardot, és lőtávolba kerülnek,
bevethetik a 15 hvelykes mozsárágyúikat,
és a robbanótölteteikkel porrá zúznak bennnket.
Körlbelül 300 yardnyira lehetnek most.
Ha napi 30 yardot haladnak, három napjuk van.
Az ördögbe!
Ez az ember el tudna jutni egyenesen Webbhez.
Három nap nem elegendő arra, hogy Albanyból erősítést hozzon.
Webb nincs Albanyban. Az Edward erődbe vitte a 60-asokat két napja.
Webb az Edward erődben van?
- Igen, uram. - Az csak 12 mérföld.
Holnaputánra itt lehet az erősítéssel.
Ön, uram, szedje össze az embereit.Majd Heyward őrnagy ,megmutatja az utat.
Majd írok egy menlevelet. Beams százados megkeresi önt vele.
Még valami. Cameronék farmja. A határvidéken.
Arra jártunk tegnap. Le volt égve, mindenkit megöltek.
Ottawák voltak, a franciák szövetségesei.
Igen. És?
Hadiösvényen jártak.
Ez azt jelenti, hogy meg fogják támadni a határvidék többi farmját is.
Köszönöm, uram.
Az itteni embereknek... Mohawkoknak, farmereknek... odakinn vannak a családjaik.
Ez minden, uraim!
Mindent leromboltak.. Senkit sem kíméltek.
Ezek a dolgok lényegtelenek a Korona érdekeihez képest.
A háború szörnyű arca itt, Amerikában, Heyward őrnagy.
A legjobb, ha a feladatára összpontosít: legyőzni Franciaországot.
Az egész a Webbhez kldendő futár sikerén múlik.
A gyermekeimnek, az igaz hit gyermekeinek, mondd el,
Hogy barátságom és nagyrabecsülésem továbbra is töretlen.
Három ökröt adok nektek az ünnepséghez.
És holnap eléneklemn veletek a harci dalt...
a Tanács nagy tüzénél
Magua, hogy állnak a dolgok angol barátainknál?
Gyere be! Csatlakozz hozzánk!
Halljuk, mi a mondanivalód!
Az angol törzsfőnök, Webb,
az Edward erődbe megy a 60-as sereggel.
Nem tudja, hogy atyám serege a William Henry erődöt támadja.
Magua sikeres volt?
A másik két futár meghalt az erdőben.
Mostanra Munro tudni fogja, hogy az üzenete nem érkezett meg.
- Másikat fog küldeni. - Szürke Haj meg fogja próbálni.
Négyen vagy öten, köztük két nő, bejutott az erődbe.
Szürke Haj gyermekei ott voltak Magua kése alatt.
Elmenekültek.
De hamarosan újra ott lesznek.
Miért gyűlölöd Szürke Hajat, Magua?
Amikor Szürke Haj meghal, Magua megeszi a szívét.
Mielőtt meghal,
Magua elvágja gyermekei torkát...
Hogy Szürke Haj tudja...
magja örökre megszakad.
Miss Cora.
Egy úr keresi. Miss Munro.
Hello.
Szabad?
-Először szivárogni fog, de aztán megdagad. - Köszönöm, miss.
Lassan véget ér a közös sorsunk, Miss Munro?!
Még van némi dolgom odakinn.
Mit néz, uram?
Magát nézem, miss.
Munronem akarja elhinni, mi történt.
Nem is akarja meghallani.
Pedig kénytelen lesz.
A nyugati bástyánál kéne.
Ian, Sharitarish, Onge elment, és William is.
Szövet fojtás?
Selyem. Még 40 yard.
Tűz!
Cél! ÉS tűz!
Forgasd jobbra! Középen! Indulás!
Állj!
Kész!
Töltve! Tűz!
Aah!
És honnan tudjam, nem közönséges rablók voltak-e?
A tanyát hadösvényen járók támadták meg, akik a franciákkal harcolnak.
A határvidéken szivárognak dél felé, s közben farmokat és Mohawk falukat támadnak meg.
- Minden férfi itt van. - Megbízhatóbb bizonyíték kell, mint ennek az embernek a véleménye...
mielőtt meggyengíteném az erőd védelmét a milícia elengedésével.
Chingachgooknak ugyanaz a véleménye a támadásról.
A kettő együtt, már szentírás
Az ön erődjének sorsa Webb erősítésén múlik,
nem pedig a gyarmatiak jelenlétén.
Katonai gyekben itt én döntök, nem ön.
Az ön ítélete nem fontosabb, mint az ő joguk...
hogy a Webbel kötött egyezség alapján megvédhessék farmjukat és családjaikat.
Heyward őrnagy ott volt.Ott volt a Cameron farmnál. Látta, mi történt.
Mit látott pontosan, őrnagy?
Semmit nem láttam, amiből arra következtethenték, hogy a támadás nem volt más...
mint vademberek rablása.
- Maga hazudik! - Őrnagy!
Montcalm katona és úriember, nem mészáros.
Könnyű önnek feltételezgetni. Az ő asszonyaik és gyerekeik maradtak egyedl a farmokon, nem a magáéi!
- Ön megfeledkezik magáról, uram! - Mi nem feledkeznk meg Webb ígéretéről.
A britek szava kötelez, de nem engedem el a milíciát,
mert több bizonyíték kell, mint ennek az embernek a szava!
Nathaniel szava jó volt a határvidéken jóval azelőtt, mielőtt maga betette volna ide a lábát.
A tanácskozásnak vége! A milícia marad.
Az angol jog már nem érvényes?
Abszolutizmussal cserélték fel?
Ha az angol jogban nem bízhatunk, jobb ha békét kötnk a franciákkal.
- Ez zendülés! - Ez az igazság!
Ezért kidobatom ebből az erődből.
Bárkit, aki arra bújtogat, hogy elhagyják a William Henryt felakasztatom zendülésért.
Bárkit, akit azon kapnak, hogy elhagyja azt lelövik dezertálásért.
A döntésem végleges! Kifelé!
Cora?
Shh.
Beszélni akartam magával.
Beszélj Duncannel, Cora. Meg kell próbálni.
Nem lehetek tehetetlen iskoláslány.
- Alice. - Megnézem, Mr. Phelpsnek mincs-e szüksége valamire.
Sajnálom. Nem akartam...
Cora, amikor egytt visszatérünk Angliába, és összeházasodtunk, messze ettől a helytől,
mindaz, ami itt történt, egyáltalán nem fog számítani.
- Ebben biztos vagyok. - Duncan, választ ígértem magának.
Hízelgett az állhatatossága és a türelme.
De arra a döntésre jutottam, óriási hibát követnék el...
ha nem a saját ítéletemre hallgatnék.
Kérem, vegye ezt úgy, mint a végleges válaszomat.
Nem lehet más, csak a 'nem'.
Értem.
Igen, Nathaniel, te mindig is ellene voltál az egésznek.
Így van. Akkor is így gondoltam, és most sincs másképp.
Ian, ha a nekem ott lenne a farmon a gyerekem, már rég leléptem volna.
És mi lesz a Koronához való hűséggel?
Azt hiszem, ha az ígéreteiket megszegik, ha úgy tartja kedvük,
a törvényeiknek nincs hatályuk többé ránk.
Amit ők tesznek, az maga a zsarnokság.
És én ebben nem akarok ebben részt venni. Úgyhogy nem maradok itt tovább.
Akit rajtakapnak, hogy el akar menni, lelövik, úgyhogy mindenki maga döntsön.
Akik jönnek, egy órán belül legyen kész!
Az északi kapunál találkozunk.
A mocsár keleti oldalán kell haladni, míg ki nem kerülitek a francia vonalakat.
A gerinren fel észak felé, aztán délkeletnek.
Little Meadownál balra kell fordulni, onnan már nem lesznek őrjáratok.
Már régen ki kellett volna ebből szállni.
Nincs családunk, százados. Mi maradunk segíteni.
-Majd fedezlek benneteket a bástya tetejéről. - Te nem jösz velünk?
Okom van maradni.
Ez az ok csíkos szoknyát visel, és a kötözőben dolgozik?
Így van. Ne sértődj meg, de jobban néz ki mint te, Jack Winthrop.
Húzzatok bele, mert hajnalig ki kell kerülni a francia őröket. Sok szerencsét, Jack.
- Onge elment, te maradsz? - Igen.
- Túl sok a francia. -És mi olyan kevesen maradtunk.
Nem sok meghalni. De szsvunkat adtuk angol atyáinknak.
Ön, uram! Ne mozduljon!
Lépjenek hátrébb!
Vigyék!
Ne mozduljanak!
Ő mentett meg bennünket!.Csak neki köszönhetjük, hogy élünk.
Ez az ember bújtogatta a gyarmatiakat, hogy dezertáljanak, itt, a jelenlétemben.
- Uram. - Bűnös a lázításban.
Épp úgy fel kell akasztani, mint akármelyik bűnözőt, még ha megmentette is a gyermekeimet.
De, bár tudta, mi lesz a következménye, és mégis maradt.
Ez bűnözőre vall?
- Duncan, tegyen valamit! - Tudta, mi jár a tettéért.
Nem kellett volna magát ideküldenie könyörögni.
Tudja, hogy nem ő kldött. Ön pedig nem azt mondta, amit látott.
A farmon az történt, amit Nathaniel mondott.
De nem eléggé bizonyosan, hogy a brit érdekek fölé helyezzük.
Is ki bátorította a gyarmatiakat, hogy elmulasszák kötelességüket...
Angliával szemben s kényükre kedvükre,
kószáljanak fel-alá, ahogy nekik tetszik?
Az életük nem a mi kényünk szerint való!
Odakint küszködnek a vadonban, a két kezükkel művelve mindent, s közben gyermekeiket nevelik.
Azért védi őt, mert belehabarodott!
Duncan, ön egy rendkívül alantas ember.
Mindent egybevéve nem kellett volna ilyen sokra tartanom magát.
Cora!
Cora, mindent megtennék, hogy megóvjalak téged.
De ez az ember bűnös lázításban, és könyörület nélkül az igazságszolgáltatás elé kerül.
Igazság? Ha ez az igazság, akkor minél hamarabb lövik ki a franciák...
az angol hadsereget Amerikából, annál jobb lesz az itteni embereknek.
- Nem tudod, mit beszélsz! - Pontosan tudom, mit beszélek!
És ha ez lázítás, én is vétkes vagyok benne.
Fel fogják akasztani.
Miért nem ment el, míg megtehette?
Mert az ami érdekel, az itt van.
Mit tehetnék?
Webb erősítése vagy megjön vagy nem.
Ha nem érkeznek meg, az erőd el fog esni.
Ha ez megtörténik, maradjon közel az apjához.
Maradjon közel hozzá.
A francia tisztek meg fogják védeni az angol tiszteket.
- Nem. Megtalálom magát. - Ne tegye.
Ígérje meg!
Az egész világ lángba borult, ugye?
Ki az?
Emlékezzen arra, amit mondtam!
Maradjon közel az apjához, és a tisztekhez.
Munro ezredes,
Úgy ismertem meg, mint gáláns ellenfelet.
Örlök, hogy úgy ismerhetem meg, mint barátot.
Magam is, Monsieur Le Marquis.
Kérem fogadja hódolatomat...
az erőd kitartó és hősies védelméért.
Egy kevésbé rátermett ember, hónapokkal ezelőtt feladta volna,
létszámunk és nyersanyagunk túlereje okán.
A sors úgy hozta, hogy önnel kerüljek szembe.
Monsieur Le Marquis, katona vagyok, nem diplomata.
Nyomósabb oka volt, hogy idecitáljon, minthogy bókokat váltsunk.
Ön már mindent megtett, amit lehetett hercege becsületéért.
De most könyörögve kérem, az emberiesség nevében.
Könyörgöm, fontolja meg a megadásra kiszabott feltételeimet.
Talán a tábornok úr látcsöve ellát a Hudsonon túlra is...
és fel tudja mérni Webb hadseregének erejét?
A nyomkövetőim elfogták ezt az önnek szánt üzenetet.
Capitan de Bougainville.
"Munro ezredesnek. Uram, sajnálattal tájékoztatom...
hogy nincs szabad emberem, akit az Ön megmentésére küldhetnék.
Teljességgel lehetetlen.
Javaslom, hogy kezdjen tárgyaklásokat a megadás feltételeiről.
Maradok tisztelettel. Jerome Webb, Edward erőd".
Ez Webb aláírása. Én ismerem az embereim vérmérsékletét.
Inkább harcolnak mindhalálig, minthogy börtönben senyvedjenek a Hudson öbölben.
- Megkapta a választ, Monsieur Le Marquis. - Uram,
Könyörgöm, ne írja alá oly sok embere halálos ítéletét...
míg nem hallgatta meg az ajánlatomat.
- Folytassa. - Egyetlen embere sem kerül börtönbe.
Szabadok, ha visszatérnek Angliába...
és többé nem harcolnak ezen a földrészen,
és a civil milícia visszatér a farmjaira.
- A fegyvereik? - Teljes fegyverzetben hagyhatják el az erődöt.
A zászlók?
Vigye vissza büszkén őket Angliába.
Engedje meg, hogy konzultáljak a tisztjeimmel.
Webb elmehet a pokolba!
Mi meg mehetünk megásni a sírjainkat a sáncok mögé.
Halál és becsület egy tőről fakad,
de ma megtanultam, nem feltétlenl van így.
Uram...
Monsieur Le Marquis, meg vagyok hatva szokatlan és váratlan nagylelkűségétől.
Az erődöm az öné, azzal a feltétellel...
hogy időt kapok pirkadatig, hogy eltemessük halottainkat,
és felkészítsem embereimet az előttük álló hosszú útra...
és hogy sebesültjeimet átadhassam az ön sebészeinek.
Elfogadom, monsieur.
Elásták a csatabárdot angol és francia atyáink között?
- Igen. - Egy harcosnak sincs skalpja...
és a fehér emberek barátokká váltak.
Az én uram birtokolja ezt a földet...
és azt a parancsot kaptam, hogy engedjem el az angol csapatokat.
Rászánták magukat a távozásra,
így hát nem nevezem őket ellenségemnek többé.
Magua azért vette elő a csatabárdot, hogy vérrel fesse be.
Még mindig fényes.
Csak amikor vérbe borul, akkor lesz elásva.
Sokszor nyugodott le a nap mióta Magua hadiösvényre lépett.
És hol van az a nap?
Le Subtil a népe gyermeke, és sokukat vezette.
De Le Subtilnek van hatalma a huronok és mások felett,
jól tudom.
Magua falvát és sátrait felégették.
Magua gyermekeit megölték az angolok.
Engem elvittek rabszolgának a mohawkok...
akik Szürke Hajért harcoltak.
Magua felesége azt hitte, hogy társa halott...
és hozzáment egy másik férfihez.
Szürke Haj volt az egész okozója.
Idővel,
Magua vértestvér lett a mohawkokkal, hogy szabaddá váljon.
De szívében mindig huron maradt.
És a szíve azon a napon lesz újra teljes...
amikor Szürke Haj és fattyai meghalnak.
Fiam, Magua fájdalma...
az én fájdalmam is.
Kanada ura úgy gondolja, hogy az angolok állják a szavukat?
Munro ezredes biztosan,
de Webb tábornok nem fogja megtartani az egyezséget...
hogy elküldje katonáit.
Félek elengedni őket, bár meg kell tennem,
és újra ugyanazokkal az emberekkel fogok harcolni...
amikor Albany felé fogunk vonulni.
De nem szeghetem meg a megadás feltételeit...
s nem árulhatom el Franciaország liliomát.
Monsieur, Az erőd az öné.
A bal oldali három szakasz, készülj!
Fegyvert vállhoz!
Tűz!
Tűz! Tűz!
Az egész század...
Szürke Haj, mielőtt meghalsz, tudd, hogy késem alá teszem gyermekeidet...
és örökre kiírtom magodat erről a Földről.
Hagyja békén!
Ha újra brit kézre kerül, felakasztatom!
Gyorsabban!
A folyóhoz!
- Hová megyünk? - Sehova.
- Nem értem. - Csak eddig megyünk.
Ha szerencsénk van, a kikötött csónakokból azt hiszik, szárazföldön menekültünk tovább.
Ha szerencsénk van, azt hiszik, megkerültük a vízesést.
- Az egyetlen esélyünk, ha elmennek mellettünk. - És ha így lesz?
Elmegyünk délnek a hegyen lefelé.
Légvonalban 12 mérföld az Edward erődig.
És ha nem így lesz?
Akkor elfelejtheti, hogy valaha is fölakasztathat.
Lőpor?
Elfogyott.
Az enyém teljesen nedves!
Az apánk...
Látta az apánkat?
Csak távolból.
Ne mondjon semmit Alice-nak.
Vissza!
Igen! Előre!
Miféle terv ez?
- Azt akarom, hogy menjenek! - Ha itt maradunk, talán nem lesz harc.
Nincs lőporunk. Ha nem megyünk be oda, nincs esélyünk. Semmi! Érti?
Gyáva!
Életben marad!
Ha nem ölik meg, elviszik magukat északra, a huronok földjére.
Fogadja el, hallja? Maga erős.
Túléli!
Maradjon életben, bármi történjék is!
Megtalálom magát,
bármeddig is tartson, bárhová vigyék is!
Megtalálom magát.
Nem beszélek huronul. Beszél franciául, őrnagy?
- Ne! - Fordítsa franciára, minden egyes szavamat.
Fegyvertelenül jöttem, és békében...
hogy megtisztítsam a szemedet, Sachem.
Engedd el a halott Munro ezredes gyermekeit.
Az angolok ellen érzett dühödet ne védtelen gyermekeiken vezesd le.
Sachem, a francia atyák békét kötöttek.
Magua megszegte azt. Nem igaz, hogy a franciák mindig barátai lesznek a huronoknak.
Magua vajon követné a "fransziákat" és a "jenkiket"?
És te?
- Igen! - Vajon a huronok bolonddá tennék-e algonquin testvéreiket...
brandyvel, és ellopnák-e földjeiket, hogy aranyért eladják a fehér embernek?
Vágynának-e a huronok több földre mint amennyire szükségük van?
A huronok rávennék-e a senecákat, hogy az összes állat...
prémjét elhozzák az erdőkből, hogy whiskey-ért eladják őket?
Megölnék-e a huronok ellenségük feleségét és gyermekeit is?
Ezek a jenki és a francia kereskedők módszerei...
akiket európai uralkodóik megtanítottak a kapzsiság bűnére.
Magua szíve romlott.
Azzá teszi magát ami megrontotta.
Nathaniel vagyok, egy a jenkik közül.
Sólyomszem, Chingachgook adoptált fia a mohikán törzsből.
Engedjétek el a halott Munro gyermekeit és a tisztet!
Ez az öv, ami apáink idejéről mesél, alátámasztja igazamat.
Jenki...
Mondja meg neki, cserét ajánlok! Magamat a nőért!
Mondd meg!
Állj!
Hosszú Puska vagyok!
Halálom nagy dicsőség lenne a huronoknak! Vegyetek el engem!
Megmondta neki?
Igen.
Állj!
Azt mondtam, válasszanak engem.
- Vigyenek engem! - Hódolatom, uram. Vigye, és tűnjenek innen!
Mit csinálnak Duncannel? Hol van Alice?
Alice!
Uncas!
Hatalmas Lélek minden élet teremtője,
egy harcos száll feléd mint a nap felé lőtt nyílvessző.
Fogadd őt, és engedd, hadd foglalja el helyét népem tábortüzénél.
Ő Uncas...
a fiam.
Mondd meg neki, legyen türelemmel, és kérje a halált, siessen,
mert mindannyian ott vannak már, kivéve engem,
Én, Chingachgook vagyok,
az utolsó mohikán.
A határ együtt mozdul a leszálló nappal,
és tolja maga előtt a rézbőrűeket a vadon erdein keresztül...
míg egy napon el nem fogy az is.
Akkor a mi fajunk nem lesz többé,
nem marad írmagunk se.
Ezt atyám szomorúsága mondatja.
Nem, ez így igaz.
A határvidék az olyanoknak való, mint az én fehér fiam és asszonya...
meg a gyerekeik.
És egyszer eljön az a nap, amikor határvidék se lesz többé.
És a magadfajták is eltűnnek,
mint a mohikánok.
És nem jön helyettük senki, harcra érdemes.
Aki emlékezne arra, hogy valaha...
egyszer itt voltunk.